* Za grad Dubrovnik. : Tražite dobro gradu, ... ».i. molite se za nj Gospodu, »jer u dobru njegovu biće va- »ma dobro.“ Jer. XXIX. 7. Pročitah govor Načelnika grada Dubro- vnika o padu dubrovačke republike, i više ga pročitah osjećajem nego mišlju, više sreem nego očima. Ne ću reći ni kako ni koliko osjetih o- naj govor u svojemu srcu, jer, dai rečem, ne bi me shvatili oni koji nijesu nigda u tuđini gla- dovali zrakom svojega zavičaja. Ne ću liti svoje duše, jer je dobro i dolično u muku trpjeti i čekati spasenje. Kad čitam, ne gledam kako su namješćene riječi, niti slušam kako im zvoni slog; ja na nešto bolje pomnjim, i jest: izlaze li riječi iz srca. Ako im je sree izvor, one su kra- sne, ganutljive, uspješne. Do srca meni dođoše riječi Načelnika grada Dubrovnika o padu du- brovačke republike. Plemenito, sveto djelo učiniše Dubrovčani, što su, spominjući pad svoje slobode, spomenuli i osobe i djela i doba već ukopana u slavi. U to što je Načelnik govorio u Vijeću o mrtvijem (što nijesu mrtvi, što nigda ne bijahu mrtvi), oni su stanom stali oko svoje mile potomčadi, i njih će biti osjetile ćutljive duše, jer su dih i miris znaci prisutnosti duhova. Načelnik reče: »Stalan, da se stara vre- »mena... povratiti ne će... Dubrovnik je po- >digao prvi narodnu zastavu na ovom našem »kraju, te i danas, uzdržavajuć odlično mjesto >u narodnomu kolu, primjerom i riječi prednjači >narodu.« Ništa se ne povraća niti se može po- vratiti; u prirodi nema povratka, i zato ga nema ni u našemu životu, ni u našoj povijesti, Naša se stara vremena ne će povratiti, ali mi- sleći o njima duša nam se sladi i tješi, jer je naš Dubrovnik zapisao u povijesti da na svi- jetu ne pobjeđuju ni bogati ni jaki ni mnogo- brojni, nego samo, jedino mudri, ćudoredni, umjereni. Ovo naš Dubrovnik zapisa u povijest, i također ovo dokaza i svojom slobodom i svo- jijem padom. Uopće ljudi vide svoje zlo i svoju smrt u vanjskijem uzrocima; njima je mrsko pripo- znati da svak nosi u sebi svoje zlo i svoju smrt. U svakomu se ustroju krije ono što mi ne do- bro zovemo smrt, i čeka da udre čas, koji ne dođe ni rano ni docna, ni prije ni poslije, nego baš onda kad mora doći. Kad dođe, ljudi se čude i plaču, kako da je ovo nepravedno, ne- prirodno, kako da im je kogod bio obećao neu- mrlost. Dok je u državnome ustroju bilo uvjeti i zivalja da Dubrovnik opstoji, on je slobodno i blagostano živio, nu, došavši vrijeme da toga nestane, onda nestade i njegove slobode i nje- gova blagostanja. Dubrovnik je shvatio novo doba. Ovo je tako naravno, da ne može ne biti, jer novo do- ba nije drugo nego novi naraštaj, njegove ideje i njegovi ukusi. I ja mislim — drago mi je misliti — da je Dubrovniku (kako mu govori Načelnik) osobito mjesto u narodnomu kolu, što niko kako Dubrovčani ne teži k velikoj obitelji Slavenstva. Oni (i ovomu nema sumnje) pripa- daju plemenitoj srpskoj grani, ali, ako smatraš i kušaš, pojaviće ti se da oni smjeraju na šire ; zemljište im bijaše maleno, usko, ali duša ni- gda, osjećanje nigda. Ovo dolazi iz njihove sta- rodavne prosvjete i iz njihovijeh mnogijeh, ra- znijeh odnošaja. Svuda ćeš Dubrovčanima naći slijeda. Njihova djelatnost bijaše velika, neu- morna, grozničava a tijesno područje, stoga su se mrnari, trgovci, obrtnici, učenjaci rasipali po svijetu. Baljiv i Bošković — njihove prave sla- ve — unesoše ime čudna grada u nebeski krug znanja, i ove će dvije zvijezde vječito nad na- šijem čarobnijem klisurama svjedočiti da je bolja mudrost nego snaga.“ Načelnik reče: »Stare udobnosti i starog »blagostanja nestade; bijeda i siromaštvo sve »poplavi.« Ovijem se krštenjem valjalo krstiti Dubrovniku. Ovako je bila Božija volja, koju Načelnik zove tajna moć. Sve osobe i svi na- rodi zidaju svoju povijest; neki zidaju zlato, srebro, drago kamenje; a neki zidaju drva, si- jeno, slamu. Ali »svakoga će djelo izići na vi- »djelo; jer će dan pokazati, jer će se ognjem »otkriti, i svako djelo pokazaće oganj kao »što jest.«< Ostalo je od nekadašnje blagosti i slobode dubrovačke ono što je moglo ostati. Ostali smo mi, ostao je naš um, naša uljudnost, naša pro- svjeta; ostala: nam je ne malena moć imena. Ovo nam do danas niko nije oteo, niti će nam oteti, ako se mi u sebi, u duši, u duhovnome svojemu ustroju uzbudemo čedno, skladno, slo- bodno održati svakome nasilju, svakoj namami, koja sad gladi da poslije pokvari značaj i otruje srce. Nemojmo rado i lako primati: gospar da- va, sluga prima. Naj svetiji reče: »Mnogo je »blaženije davati nego li uzimati.« Pad je dubrovačke republike važan doga- daj u našoj povijesti, ali ga mi moramo ne- pristrano ispitati, izljuštiti, da mu čisto vidimo štetu i korist. Jedino se ovako moraju cijenjati povijesni događaji; oni se poznaju po posljedi- cama. Ovo ja ovdje ne mogu izložiti, što mi je tijesno mjesto i kratko vrijeme, ali sim Načel- nik grada Dubrovnika mnogo reče kad reče: »Poznato je, da je francuska književnost bila »već udomila kod nas ideje one filozofije, na »kojim se temeljio veliki franeuski prevrat, te »stekla im pristaša i među samom vladajućom »aristokracijom, koji su gojili prevarnu nadu, »da će ulaskom francuskih četa zavladat slo- »boda, bratimstvo i jednakost u smetenom »gradu.« Velik je sadržaj u ovo malo riječi. Mila nam sloboda moraše propasti, jer već bijaše ušao u dubrovački ustroj otrovan gnoj; reći ću bolje, jer već bijaše doba da umre samostalnost grada Dubrovnika. Recimo s Načelnikom: »Ne- go to je bilo i prošlo; kako na ovom svijetu sve biva i prolazi.« Ove su riječi izraz, otkri- venje čovjeka, naroda što se zna osloniti na zakon života i smrti. Mi ove riječi primamo u svoje srce, a ne samo u svoje uho. Načelnik ovako zaključi svoj govor: >Po- »zivljem vas da, prožeti neuskolebivom vjerom >u budućnost, i opojeni duhom ljubavi i sloge, »podemo ozbiljno i trijezno u susret sudbono- »snim događajima*.« Ja ću reći vjerom u Boga mješte vjerom u budućnost, jer Bog jest, vje- čito Bog jest; ono što je budućnost još nije; budućnost je riječ a ne stvar. Bog je ona »tajna »moć, što Dubrovnik i danas prati, kako ga je »pratila kroz prošle vijekove, kad se podizao »jednako sam bez ičije pomoći.« Dubrovačka omladino, čitaj povijest svo- jega grada i njegove slobode; nu, ako bi ti u njoj našla grijeha, nemoj se tomu čuditi ni sa- blazniti, jer u ljudskoj povijesti nije ništa pri- rodnije i lašnje od grijeha. U Božijemu uredu i grijeh vrijedi, ako za njim ide pokajanje i svi- đenje. Ako ti, dubrovačka omladino, nađeš grijeha u povijesti svojega miloga grada, pokri plaštom velike ljubavi i duboka počitanja go- lotinju oca svojega, matere svoje | >Tražite dobro gradu,.... i molite se za »nj Gospodu, jer u dobru njegovu biće vama »dobro.« Mi se ne moramo lučiti, što se ne mo- žemo razlučiti; duše su nam u Bogu sestre; jednodušnost je snaga obitelji, gradu, narodu. Oni što napose stoje nemili su Bogu i ljudima. Dobro je pojedinijeh osoba u općemu dobru sviju građana; zato tražimo dobro gradu Du- brovniku, gradu Srpstvu, gradu Slavenstvu, i molimo se za nj Gospodu, jer u dobru njegovu biće nama dobra, Taranto, Juna 1906. Ljudevit Vuličević. * Riječi g. Pera Čingrije načelnika grada Dubrovnika. —— sa < Naši dopisi. MocrTap, 8./21. jyua 1906. — Kan cy una- HoBH Benukor CaBjera y CapajeBy 6umu Ha OKYNIJ, HA NpBoM cacTaHKy npennarao je r. Munau Kosa- deBuhi, na ce Casjer o6paru BJIANH Ca 3axTjeBomM, HeKA OBA HAPEJIH FPAICKUM OTMITHHAMA, Na Ce u3 rpauckux 6narajna npema XIV, rauxu ocHosnux onpenaća Ypenće usngaje nomoh CPIICKHM TIpABO- CIABHHM IIKOJAMA, AJ, KAKO M3 Noysanana Bpena casnajemo B. C. ua xanocT uuje ycBojuo oBor npu- jennora, Hero je nmoHMo sakIeyuak, na ce saMonu Bala HeKA aAyTeHTHuHO npoTymauu XIV, TauKy OCHOBHHX Onpenaća Ypen6e. CmaTpamMo, ga je Be- nuKu CaBjer osujem nouuuuo BeJIHKy norpjetluiky. AyTeHrHnuHo TyMauege Ypen6e cnana _y njemokpyr caMomM BenuKkoM CaBjery npema XXI, TA4. OCHOB. Onpenaća, a norBpna TyMauewa Fberosoj CsjerocTu_ u Hberosom BenuuaHcTBy. Ba- uwurTo je Benuku CaBjeT nakne oBo cBoje nmpaso npenycruo npyromM? JacHo je kao iro je CyHue jacuo na npema IV. T. 0. og. uMaMo npaso na NoTNOpe 43 rpan- CKux 6marajia, 34T0 He MOXxeMO u He hemMo 6uru JANOBOJBHH HH CA KAKBHM pujelleteM, Koje 6u 6umo Y NPOTHBHOCTH Cca OBHjeM, HJIH HeKA ce sa u3np- X*ABAH€e IpKABHHX (KOMyHAJHHjeX) IKONA pacnuie 3ace6aH nope3 og Kora 6u 6umu ocno6obenu npa- BOCIABHH, 4 la Ce He u3upxaBajy sajenuuukum, OMUTHHCKHM HOBLHMA. AKO uaBjeciu dakTopu ne 6yny xrjenu na nouTyjy Ypen6y, Heka Hu on na- pona He Tpaxe, na je nomryje, a mra 6u y rom cnyuajy HACTynuMINO Hea ogrosope camu. Tipuje Hekonuko nana onpxana je CkymuTuKa MocrTapcke onmiuTuHe. CkymuqruHa je usa6pana je- AHor napoxa, u pujemuna Buie pasuux nuraia, u3aMeby Kojux: na ce casuna npucTojna srpana sa cpneke mone; na ce nonmnece Benukom CasjeTy y Capajepy npu- jemnor, Heka ce pan B. C. ny6nukyje ; na ce saxBanu BenukoM CasjeTy sa NoHeceHu JAKIBY4AK 34 peBu3ujy Ypen6e, u ga ce 3axTujeBa ON Bane, Heka IuTeTy og npeko 115.000 KPyHa HakHanu MocTapckoj omiuTuHu, Koja je nmpousauna 3a BpujeMme ocMorojuiiier KOMECapHjaTa. 5./18. jyna 0. r. onpxan je cacranak yxer enapxujekor caBjera y MocTapy. Cjenuuue Cy omeT Cune TajHe, saro Bam He moxemMo NonHnjeTu u3- Bjeliie o pany casjera. Casnanu cemo TOJIHKO, na enapxuja HeMa Ha pacnojaraiy Hu TonuKo HOBaLa, na ucnjaTu Tekyhe mjeceuHe mnare CBjeluTeHuuumMa. Hama je BeoMa saroHeTHa osa TajHOCT, OBO CaKPH- Baise pala ou Hapona. Hspjecuu dakrTopu He mory na ce ogpeky cTape TakruKe. JipxuMo, He 6u Tpe- 6ano na 6yne oBako, Hero HanpoTuB, rorpe6no je, Heka je uapon oGasujeliTeH, iura ce panu y caBje- # THMA M Kyu Ce jea Hapoiuo 6ymaro, 3aluTo ce npupe3 rmnaha, gajbe HeKka HApoj rnosHa upxaise, cnpeMy u crnoco6HocTu ugaHoBa caBpjera, iro 6u My CBAKAKO MOTJIO TIOCJIJKMTH 34 PABHAHE TIPMJIH- KOM. 6ynyhiujex _u36opa, na He naje cBora rmaca oHom, KO HHje mocTojaH. . # TyxoBnu enapxujeku cyn upxao je ua 7./20. 0. “Mj. CBojy cjenuuly M umMeHoBao sa MocTap 1Bo- juuy napoxa. HekonuKO yuHTeJECKHX TIPHNIPABHHLA Ca Ha- CTaBHHLUMA ĆEOTFpAJCKO JUMTEJECKE LIKOJE NpONy- TOBAJIH Cy KPO3 B. 4 X. u cBparuju y MocrTap. Y uacT iuxoBy nanu cy rpabaHu ĆaHKeT, a njeB. up. ,Fycne“ npupenuno je cujemo. OTnyTOBAJIH Cy rpeko 3eneHuke y KorTop. Mostar, 21 juna 1906. aka statut). — Naša gradska općina našla se pobuđena, da okružnom predstojniku, Pitneru, koji je neki dan od cara nagrađen ordenom, čestita na tako velikom odlikovanju. ; Pošto im se predstojnik srdačno zahvalio, reče im, da mu je veoma ugodno, što može ovom prilikom da im javi ,radosnu“ vijest, da će zemaljska vlada “blagoisvoljeti milostivo po- dariti“ općinske štatute svim općinama, a za Sarajevo i Mostar ,naročit«“. : Pinter je mislio, da će ,gradski oci“, za neseni usrdnim i ljubaznim dočekom, u najma- nju ruku, kliknuti: hvala »milostivoj“! — ali se u računu grdno prevario. Vijećnici izjaviše, da ne pristaju ni na najmanju izmjenu onog štatuta, što su ga vladi poslali na odobrenje, te da ne trpe nikakvih nametanja, š Evo izvatka iz zapisnika izvanredne sje- dnice općinskog vijeća, sa svim jezičkim, stili- stičkim i ortografskim pogrješkama. U tom po- gledu je vrlo zanimljiv, radi toga ga iznosimo Broj 2687. Izvadak iz zapisnika izvanredne sjednice općinskog vi- jeća u Mostaru od 5 juna 1906. Sjednici predsjeduje gospodin gradonačel- nik Hadži Ahmet beg Hadžiomerović u pri- sutnosti gg. podgradonačelnika Riste Knežića i Ilije Ivankovića te gg. vijećnika: Mujage Ko- madine, Hadži Husage Kajtaza, Hafis ef. Dra- će, Alage Pekušića, Mahmud ef. Fazila, Pere Šantića, Spire Dokića, Ante Butigana, Mijata Merdže i Hadži Salihage Ribice. K istoj prisustvuje gospodin gradsko ko- tarski predstojnik Georg Baron Riidt. Izvjestitelj i perovoda gradski Odyeseus Mavrakis. Moli se Visoka Gradsko poglavarstvo saop- vlada da potvrdi ž Eon io. od wjeća usvojen čuje, da su 10 njih od gg. vije novi štatut za o- | ćnika podnijeli pismenu molbu, vu općinu. da se danas održi izvanredna sjednica sa dnevnim redom » Pitanje o novom štatutu ove općine“, uslijed čega je današnja sjednica i sazvana, te moli vijeće da se o to- me izjavi. Nato je gospodin vijećnik Mujaga Koma- dina poveo o tome predmetu riječ, te nakon poduljeg vijećanja, vijeće stvara jednoglasno slije- deći zaključak: Pošto se je saznalo, da se radi na tome, da Br zajednički štatut za sve općine u B.iH.a napose za Sarajevo i Mostar izradi i uzakoni, te da se po tome taj štatut našoj Općini nametne — to ovogradsko zastupstvo izjavljuje, da sa takovim štatutom za grad Mo- star ne može biti zadovoljan, niti ga može pri- miti i to tim manje, što je u svoje vrijeme iz- radilo štatut za ovogradsku općinu, koji je Vi- sokoj vladi na potvrdu podnesen, te moli Visoku vladu da ovome od ovogradskog zastupstva iz- rađenom štatutu u cijelosti svoju potvrdu što prije podijeliti blagoizvoli. Pregled. Austrija. Rad delegacija ove godine nešto je življi od rada prošlih godina. Više se kriti- kuje rad ministara i više se traži razjašnjenja, premda se na kraju krajeva svi ministarski Prijedlozi usvajaju kao i do sada. Posljednja sjednica odbora za izbornu re- formu bila je burna, jer su predstavnici svih stranaka protestirali protiv prijetnja socijalisti- čkih, da će proglasiti generalni štrajk, ako od- bor ne požuri sa svršivanjem svoje zadaće. tajnik Ugarska. Očekivana izjava nepovjerenja grofu Goluhovskom u ugarskoj delegaciji izo- stala je ovog puta. Govori se da je uzrok to- me, što je Goluhovski obećao svakako do jeseni odstupiti. Njegova politika je podvrgnuta oštroj kritici, a naročito je osuđeno napadanje na bal- kanske države. Kralj je primio predsjedništvo ugarskog sabora u audijenciju, Rusija. Nemiri u Bjalostoku, Pri kojima je Poginuo priličan broj Jevreja, uzbunili su čitav svijet. Duma je protestirala čineći vladu odgo- Vornom za sve. Došlo je do nove Kronstadtu i Sevastopolju. U čit : Grčka i Rumunjska. Diplomatski između ove dvije države, silu podržavani, Uzrok je postupan ma u Rumunjskoj Zaštiti grčkih je Rusija, a ru odnosi koji su odavna na sad su konačno prekinuti. Je rumunjske vlade sa Grei- I nesuglasice u Maćedoniji. podanika u Rumunjskoj uzela munjskih u Grčkoj Italija, I Domaće vijesti. Jedna zagonetna afera. U budžetnom od- boru austrijskog parlamenta izišla je jedna in- teresantna stvar na srijedu iz vladavine Dr, Korbera, koji je dao gradnju tršćanske luke bez natječaja jednom tršćanskom društvu. 0d- govor vladin nije zadovoljio članove. odbora i sad se čeka razjašnjenje od samog Kčrbera, koga pravdaju da je to učinio u proši, jer da su mnogi navaljivali, da se čas prije s radnjom ae zanima i šire krugove, jer će se 9- vom aferom još jednom dokazati, koliko je sry. ješan parlamentarizam uz 914 Za osiguranje granice. U proračunu, koji je predložen delegacijama, ima 1 jedna stavka kojom se traži za osiguranje granice u Južnoj Dalmaciji 170.000 kruna. To je sigurno dokaz, da sa svim državama živimo u prijateljskim i snlačo m odnosima, Srpkinja doktor. Javljaju iz Beča, da # na tamošnjem universitetu proglašena za do- ktora filosofije Srpkinja Jalka Đorđevićeva, Ovo je prva Srpkinja, koja je tu čast postigla na bečkom universitetu. Na promociji je bilo mnogo srpskih daka i Srba, bečkih građana. Sastanak srodnih duša. Zagrebački listovi javljaju, da su se ovih dana sastali i dugo kon. ferisali bivši podban Chavrak i šef bosanskog crnog kabineta Cerny. Ne zna se samo da lije bio predmet razgovora kakva buduća zavjera, ili ona, koja je skoro publikovana u novinama u vidu Chavrakove okružnice. Nova brzojavna stanica. Otvorila se br- zojavna stanica u Žrnovu kod Korčule i pri- družena je već opstojećem poštanskom Uredu, Srpska književna Zadruga izvještava po- jerenike i zadrugare: : sav da je omnia sva ekspedicija XIV. kola i da će Zadruga reklamacije primati samo do kraja mjeseca juna, a ko se dotle ne javi, da nije primio knjige, gubi pravo na žalbe i pra- vo na knjige; i : 2, da će zadrugarske uloge (osnivačke i ula- gačke) za XIV. kolo primati još samo do kraja juna; ko ulog bude položio doenije, smatraće se kao običan kupac. Nova Srpska Zemljoradnička Zadruga, Osnovana je i od Kr. Sudbenog Stola Belovar- skog potvrđena Srpska Zemljoradnička Zadruga u Graberju (udruženje sa neograničenom. od- govornošću). Sd U upravnom odboru zadruginom su slije- deći: Đuro Milošević ujedno kao predsjednik zadruge; Nikola Bradić ujedno kao zamjenik predsjednika, zatim Stevo Petković i Savo Sa- vić. Poslovoda je Amvrosije Popović. »Bokeljsko starinarsko društvo“. Vijeće kotorske općine zaključilo je 2. aprila o. g., da osnuje ,Bokeljsko starinarsko društvo“, kome bi bila svrha istraživanje i sabiranje izvora do- maće povjesti. Tom prilikom izabrani promica- telni odbor sazivlje sad prvu skupštinu na 3 jula, na kojoj će se pretresati izrađena pravila, upisati članovi i izabrati odbor. Skupština će se držati u ,Općinskom domu“ u Kotoru u 10 sati pr. p. Fotografski Aparati za dilektante. Preporučuje: mo svima, koji se bave fotografijom, ovim zabavnim i lako naučljivim športom, već od £.1854._ postojeću spe- cijalnu kuću fotografskih predmeta tvrtke A. Moll, o. k. dvorskog nabavljača, Beč, 1. Tuchlauben 9, i pregled nje- nog ilustrovanog cjenika koji se na zahtjev šalje badava. Srpske zemlje. Srbija. Danas su izbori u cijeloj Srbiji Rezultat se- očekuje s velikom napetošću, jer od njega zavisi način riješenja mnogo važnih pitanja. — Vlada se sprema da iza sastanka na rodne skupštine, učini velike izmjene u. diplo- matskoj službi. : —- Uskoro će se raspisati natječaj za gra- dnju novog kraljevskog dvora. Crna Gora. Knjaz Nikola se vratio iz Ba“ .nja u Beč, gdje će se zadržati dulje vremena. : — Ruski poslanik Maksimov vratio se na jetinje. Bosna i Hercegovina: Pišu nam iz Beča: Danas 18. juna oko 10', sati primio je ministar Franjo Košut ti ugarskom ministarstvu deputa- ciju bosansko-hercegovačke akademske bečke omladine. Deputaciju je predveo Košutu dr. Đorđe Krasojević, a u njeno je ime pozdravio Košuta na magjarskom jeziku dr. Aleksa Ivić Nazvao ga je iskrenim prijateljem potištenih, iznio mu je nevolju bosanskog naroda, nabrojao mu je zahtjeve narodne i zamolio ga, da se zau- zme za Bosnu i Hercegovinu. Dotle, dok traje evropski mandat, dat Austro-Ugarskoj, narod u Bosni traži, da se uvede konstitucija, te da na- rod sam sobom upravlja; da se dade Bosni s mostalna vojska, Sloboda štampe i zbora, crkve“